Subtitles downloaded from Podnapisi.NET
Først på www.NXTGN.org
Danske tekster: SUBLiME
Far?
- Far? - Skat, jeg er hos dig.
Der er monstre i huset.
- Der er ingen monstre her. - Jeg hørte dem selv.
Så står jeg op.
Læg du dig hos mor.
Stor pige.
Jeg ser efter.
Jeg står i gangen, og her er ingen monstre.
Jeg ser efter på dit værelse. Her er heller ingen monstre.
- Se efter i køkkenet. - Fint.
Jeg går ned ad gangen.
Hvad har vi her?
- Der er også fri bane på kontoret. - Far, altså.
Jeg kigger i køkkenet nu. Lad os se.
Hvad pokker?
Kors.
Vær barmhjertig.
Hvad pokker?
Hvad vil du?
Gør dem ikke fortræd. Lad nu være.
Jeg bønfalder dig.
Hvis du gør dem noget... Nej!
Din forbandede skiderik!
Lad min datter være!
Hans reflekser virker.
- Hvad med åndedrætstempoet? - Det ligger stabilt på tyve.
Er der puls?
Jeg undersøger pupillernes størrelse.
Godt to millimeter.
Fremragende. Han reagerer. Blodtrykket stiger.
Sådan.
Du var sørme tørstig.
Vil du have lidt mad?
Det smager skønt. Nu er det din tur.
Sådan ja.
- Hvordan har han det? - Godt. Han spiser selv nu.
Godt.
Fint.
John?
Jeg er dr. Timothy Brady. Jeg har behandlet dig, siden du blev indlagt.
Det føles som om, vi mødes for første gang.
Du har ligget i koma i ni måneder.
Det er Gorman fra FBI. Han vil stille dig nogle spørgsmål.
John.
Jeg går derover.
Da du oplevede forbrydelsen, har vi brug for dit vidneudsagn, mens du husker det.
Kan du huske episoden?
Alt?
Din kone og datter overlevede ikke. Det gør mig ondt.
Husker du noget fra før episoden?
Man må forvente hukommelsestab.
Men med korrekt behandling, skulle dele af din hukommelse gerne vende tilbage.
Har du set ham før?
Var det ham, der slog din kone og datter ihjel?
Ja.
Han hedder Luc Deveraux. Vi fandt hans fingreaftryk på gerningsstedet.
Hvem er han?
Han var engang en højtstående militærmand. Nu er han desertør.
Hvorfor slog han min familie ihjel?
Ved du det?
- Det er nok nu. - Fint.
Få sovet.
Ring til mig, hvis du kommer i tanke om noget.
Uanset hvor ligegyldigt det synes.
Sæt blikkenslageren i gang.
Sidst modtog jeg en regning på 150 dollar.
Og den lækker stadig.
Jeg sagde til ham, at jeg ikke havde i sinde at betale to gange.
Er alt i orden?
Hov, hvor skal du hen?
Skriv venligst under her. Og her.
Her er dine ting.
- Kan du lide det? - Jeg elsker det.
- For jeg har lavet det. - Det ved jeg godt.
- Mange tak, min skat. - Velbekomme.
Far.
Far?
Der er monstre i huset.
Far!
Kom indenfor, min skat.
Der er dobbelt op i aften.
Du er her for at dræbe mig.
Dog kan jeg skænke dig hans fornemmeste gave.
Du vil blive frigjort og tjene Ham!
Nu er du ikke længere myndighedernes slave.
Nu råder du selv over dit eget sind.
Nu vil du hævne dig på dine undertrykkere.
Du er fri.
Vi er brødre. Vi er én.
- Hallo? - John.
- Hvem er det? - Det er Isaac.
- Er det dig? - Ja, det er mig.
Hvor har du været? Er alt i orden?
- Det går fint. - Jeg troede, at du var...
- Du burde have ringet. - Hvor er du?
Derhjemme. Jeg tør ikke gå ud. De har ringet flere gange, jeg ved ikke hvorfor.
- Jeg har ikke taget telefonen. - Godt.
Det er sgu ikke let. Alle sagerne er her.
Det skal hentes, men jeg aner ikke mit levende råd.
- Du må komme herover. - Giv mig adressen.
- Det er jo mit hus. - Kom med den.
Jeg er virkelig bange. Jeg føler, de overvåger mig.
Giv mig adressen, så kommer jeg.
Woodland Commons, 9C. Jeg kan ikke klare mere. Skynd dig.
Isaac Kiakov, 3-26. Drægtighedsperioden er blevet reduceret -
- i anden fase af Universal Soldier programmet.
Om et par uger vil resultatet vise sig.
Fosteret forvandler sig yderst hurtigt. Inkubationstiden er nu under ni måneder.
Dr. Su vil tilføje legemlige stamceller til indsprøjtningen -
- for at gøre hæmningsstoffet bedre. Jeg tvivler dog på, vi kan tage kontrollen.
Der er fortsat problemer med implantater.
Lad os give Fantasia et bifald!
Byd nu velkommen til den dejlige og overdådige Raven.
Kender du mig? Jeg vil tale med dig.
- Du burde ikke være her. - Hvorfor ikke?
Ved du ikke det? Jeg er på arbejde.
- Jeg skal nok betale. - Jeg har ikke tid.
Kender du Isaac Kiakov?
- Kan du ikke give Larry en dans? - Det kan jeg godt nå.
Nallerne væk, din svans! Hvad har du gang i?
Du råder ikke selv over dit eget sind.
Bliv væk!
Slap nu af! Jeg gør dig ikke noget.
Tag det roligt.
Hvorfor kom du tilbage?
John!
- Satans! - Du godeste!
John!
Mine brødre.
Vi må ikke glemme sygdomstiden.
Vore tanker blev afbrudt af fremmedartet afgudsdyrkelse.
Vi var udelukkende arme og ben, der blev styret af et andet sind.
Men så blev sløret løftet. Og nu råder I selv over jeres sind!
Vi blev alle opdraget som slaver, vor skabere overlegne.
De gav os blot et tomrum i sjælen. Forbandelsen, der binder os sammen.
Men så meldte han sin ankomst og gjorde forbandelsen til en velsignelse.
Han er vor inspirationskilde og det befriende lys!
Vi holder øje for Ham, og snart deler vi os i hundredvis!
Vi er startskud til en generation med fri vilje.
Vi vil hævne os på dem, der før holdt os som slaver.
Med tiden bliver vi stærkere og trænger ind i verden udenfor.
Vi vil leve ubemærket blandt dem som spøgelser, mens vi venter.
Når tiden er inde, vil vor undertrykkere betale prisen for deres synder!
Dommens dag!
Du så på mig, som om du ikke kendte mig.
Ved du, hvem jeg er?
- Ja. - Hvad hedder jeg?
Fantasia.
Kan du slet ikke huske noget?
Nej.
Der er sket noget med mig.
Du burde tage på hospitalet.
- Kan du huske, hvor jeg arbejdede? - Du kørte lastbil.
Du hentede ting på havnen tæt ved klubben.
Jeg har kunder, der arbejder der.
Hvordan husker du vores sidste møde?
Vi tilbragte natten inden hos dig.
Har du været i mit hus?
Det er ikke ligefrem et hus. Det er nærmere et skur på floden.
- Kan du vejen dertil? - Det tror jeg.
- Kender andre til det hus? - Det ved jeg ikke.
Fortæl resten af historien.
Du kom forbi klubben, hvor du sad i et hjørne og iagttog mig.
Du drak som altid whisky.
Da jeg fik fri, skiftede jeg tøj.
På vej ud hører jeg råb fra parkeringspladsen.
Da jeg kom udenfor, tævede du løs på en eller anden gut.
Alt foregik i lyntempo. Jeg kaldte på dig, men du stoppede ikke.
Du slog bare løs.
Han kunne ikke gøre modstand, men du stoppede ikke.
Selv dørmændene ville ikke blande sig.
Jeg råbte på dig.
Omsider stoppede du, hvorefter du kørte væk i din bil.
Han rørte ikke på sig.
Det var den sidste gang, jeg så dig.
Hvorfor tror du, jeg gjorde det?
Fordi han så på mig.
Kom her.
Kom her! Kom her.
Far?
Jeg kan ikke sove... Der er monstre.
Nej!
- Er du alene? - Ja.
Hvad er der sket?
Har du problemer, John?
Skaden i mit hoved, er ikke blevet bedre.
Det føles, som om det forværres. Jeg kan ikke huske noget.
Du hørte selv, hvad Brady sagde. Det vil tage tid.
Nej, det er ikke kun det.
Jeg ser ting.
- Ting, som ikke er der. - Hvad ser du?
Ham.
Deveraux?
Hvor mange, af den slags syner, har du haft?
To, tror jeg.
Over de seneste tre år, er en del af vores folk forsvundet sporløst.
Vi gik ud fra, at de enten er blevet kidnappet eller dræbt.
Men i juni, blev en af dem set på et overvågningsbånd. Optaget på havnen.
Han var sammen med en mand, som vi formoder er Deveraux.
Teorien lyder på, at Deveraux har hjernevasket ham og flere andre.
Og at han er ved at opbygge, en slags uafhængig hær -
- som har base her i området. - Hvad har det med mig at gøre?
Vi ved, de personer, som havde kontakt med Deveraux, har oplevet lignende syner.
Han bruger måske en slags tankekontrol til at få adgang til din psyke.
Jeg kan mærke, han holder øje med mig.
Det kan godt være. Hvis han gør det, så finder vi ham.
Tak for snakken.
John.
Hvis du søger efter Deveraux, finder han dig først.
På ham, kom så, tag ham!
- Det er her. - Vent her.
- Jeg er tilbage om ti minutter. - Hvad nu, hvis du ikke er?
Så vent ti mere.
Din kammerat ringer hele tiden, han spørger om du har hentet dit lort.
- Han gider vel ikke blive ved. - Hvor er mit lort.
- Hvor tror du? Hent din vogn. - Jeg har ikke vognen.
- Men, jeg vil gerne lige se. - Det hele er der.
- Ja, men jeg vil gerne se. - Så se, jeg er da ligeglad.
- Hvor har jeg sat den sidste container? - Hvorfor spørger du mig?
- Bare sig mig, hvor den skulle hen. - Jeg ved det ikke...
Den ene eller den anden vej. Det er ikke mit bord.
Det er mellem dig og hr. Castellano. Jeg arbejder her bare.
- Hvor er så hr. Castellano? - Der hvor han plejer, på sit kontor.
Han ved, hvor sendingerne skal hen?
Intet forlader stedet, uden at Ron Castellano siger god for det.
Fint. Jeg vil tale med ham.
Jeg tror ikke, at det er et godt tidspunkt, lige nu...
Jeg tror ikke... Hvis du forstår?
Godt så.
Jeg er virkelig ked af det.
Hvordan går det, John?
Bare føl dig hjemme.
Du skræmmer også ham, John.
Det er der, han er farligst.
Jeg er mere forsigtig nu, som du kan se.
Jeg holder øje med tingene.
Min sending, hvor skal den hen?
Jeg ville ikke sige det, selvom jeg vidste det.
Men det gør jeg ikke.
Jeg har aldrig vidst det, John.
Det har du sørget for.
Jeg lader dig fragte containere opad min flod.
Jeg stiller ingen spørgsmål. Jeg har lært lektien.
Du aner ingenting, vel?
Du er lige som ham.
Forlader nogen rummet i tyve minutter, glemmer du alt om dem.
- Ham her. Kender du ham? - Rend mig.
Rolig nu.
Hvad betyder det? Hvad mere kan du tage fra mig?
- Sig mig, hvem det er. - Det må du jo vide?
Han er din skide chef, ikke min.
Din container stod og samlede støv. Vi undrede os.
Så vi så nærmere på din ven, Isaac, Den lille lort.
Vi holdt øje med ham. Jeg har tid nok.
Hver morgen, når de tømmer min urinpose -
- overvejer jeg at gabe over løbet på et haglgevær.
Men så er det slut med disse små lykkestunder -
- som får en gennem dagen.
Du er på røven.
Du er på røven, John.
Du er så meget på den!
Der er ikke sikkert her. Vi må finde den hytte. Kunne du huske, hvor det var?
Det tror jeg. Det er på motorvej 15...
Nej, vent, var det 15 eller...
Duk dig!
Hold fast.
Du godeste.
Han er lige der! Hvad laver du?
- Tilbage. - Pas på.
Er I okay?
John.
Jeg prøvede at huske, hvordan du så ud.
Det begyndte godt nok... men... jeg ved ikke.
Efter et stykke tid blev det sværere.
Nu kan jeg huske det.
Hvem er du så? Min bror?
Nej, vi er på en måde, ens.
- Men måske lavede de dig bedre? - Mener du Isaac?
- Ja, jeg tror, det er hans navn. - Så du slog ham ihjel.
Det var dig? Det hele?
Ja, jeg slog ham ihjel, det var jeg nødt til.
Arbejder du for ham?
Jeg står op hver morgen.
Jeg går på arbejde.
Jeg kommer hjem, går i seng, næste dag... Det samme.
Det føles som et liv, men jeg er ikke sikker.
Noget føles underligt. Så en dag, blev jeg syg.
Jeg kan høre en stemme i mit hoved, der siger, at jeg skal finde ham.
Den fortæller mig, at jeg skal dræbe... ham.
Så jeg tager af sted, og finder ham, og han viser mig sandheden.
Og mine tanker?
De er ikke mine.
Han viser mig, hvor de er. Herinde.
De sporer mig.
Og så befrier han mig.
Nu er jeg på hans side. Han beder mig finde...
Isaac.
Det er rigtigt. Han skal give mig en beholder.
Få den ned til havnen, og sende den op ad floden.
Så jeg gør, som jeg får besked på. Det gør jeg altid.
Da møder jeg dig, og der indser jeg, at jeg ikke er fri.
Nu er jeg bare hans slave, så jeg forlader ham.
Det var vist ikke meningen, jeg skulle møde dig.
Nej, jeg er ikke ligesom dig.
Jeg havde en familie, en kone, en datter.
Jeg kan huske.
Minderne.
De gør ondt. Ikke sandt?
- Jo. - Tag hen til ham.
Han vil hjælpe dig med at glemme.
Tag ned til floden, de henter dig.
Jeg vidste, du ville komme tilbage.
Nu kan jeg få det til at gå væk.
John? John.
John, nej.
Du er fuldstændig ligesom mig.
Det er i orden.
Tag den ud.
- Tage hvad ud? - Det ved du, når du finder den.
Nu er du fri.
Goddag John. Hyggeligt endelig at mødes.
Læn venligst hovedet tilbage, og åben munden.
Du er helt ny, du kan ikke være mere end tre uger gammel.
Mærker du ubehag?
- Ja. - Hvor?
I mit hoved.
Din modstand giver dig ubehag. Forstår du?
- Ja. - Kan du holde op med det?
Hvorfor ikke?
Hvad husker du?
- Min kone. - Mere?
Min datter.
- Hvad skete der med dem? - Han myrdede dem.
Hvem myrdede dem?
- Ham. - Du har aldrig haft en familie, John.
Dine minder er kunstige.
Du er skabt i et regeringslaboratorium, hvor jeg arbejdede. Skabt til at dræbe.
Motiveret af en kunstig hukommelse, som jeg har lavet.
Den skaber følelsen af fri vilje.
De har skabt mindet om din kone og datter.
De har aldrig eksisteret.
Du er en nyfødt, født som en voksen mand.
Dine minder giver dig smerte, men jeg kan befri dig for dem.
Jeg kan befri dig for din smerte.
Vil du gerne være fri for smerte?
Ja.
Manden før dig, skulle have bragt os beholderen.
Beholderen indeholder de manglende komponenter.
Så vi kan blive færdige med laboratoriet.
Så vi kan kopiere, ligesom alle de andre.
Du gør det godt, John.
- Far, det regner. - Jeg har den.
Kom så.
Jeg vil høre en historie.
Hvordan er den kommet så langt ind?
Hej, soldat.
Sådan skal det gøres, soldat.
Tror du stadig på løgnene?
Kan du ikke se, at det her er dit hjem?
Du slog dem ihjel.
Hvis du tror, jeg gjorde det, -
- så gjorde jeg.
Du slår blot din egen far ihjel.
Der er ingen slutning.
Altid en ny John.
Hvorfra vidste du, at jeg ville finde ham?
I finder altid hinanden, I er som hunde, på det punkt.
Jeg burde være taknemmelig, men...
Men jeg kan ikke lade være med at være stolt.
- Hvorfor det? - Fordi vi havde ret denne gang.
Din hukommelse udløste en reaktion, som gjorde dig modstandsdygtig.
Du handlede på egen foranledning, ikke vores.
Du blev designet med egoistiske motivationer.
Du var loyal mod familien, ikke landet.
Den John, der kom før dig, blev sendt ud på den samme opgave.
Han var den, der kom tættest på, men han forsvandt.
Vi lavede de nødvendige justeringer, -
- velvidende om, at du ville fortsætte, hvor han slap.
- Ved du, hvor han er? - Vi finder ham, det gør vi altid.
- Hvad med mig? - Vi tager dig med ind.
Så sletter vi nogle minder, og så er du endelig fri.
Helt fri. Du ser skuffet ud.
Jeg kender dig, John. Som en far kender sit barn.
Du kender mig nok ikke så godt, som du tror.
Jeg ved, at havde du ikke stoppet dem, havde de kopieret sig nu.
Når den dør først åbnes...
Så meget betyder du for mig, for alle.
Så du skabte mig, for at finde dem, der myrdede min familie og slå dem ihjel?
Det er rigtigt.
Du myrdede min familie.
Det er, hvad gør dig så speciel.
- Du føler så intenst. - Du myrdede min familie.
Nej, John. Jeg skabte dem.
Jeg skabte dem for at udfylde dit tomrum.
- Og så myrdede du dem. - Jeg slog dem ikke ihjel, John.
Det gjorde Luc Deveraux.
Måske.
Men du fik ham til det.
Danske tekster: SUBLiME
Først på www.NXTGN.org